‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Nu-mi place aia aici.
‎- Păi, unde s-o facem? ‎- Dacă ne prinde poliția?
‎Ce să caute poliția aici?
‎Suntem trei liceeni.
‎- Maică-ta a fost închisă pentru asta. ‎- Greșești.
‎A fost închisă ‎din cauza unuia care ne-a turnat.
‎Aici e altceva. E numai familia.
‎Bine, dar o facem pe șest. ‎Nu vorbiți cu nimeni!
‎Bine? Cu nimeni.
‎Liniștește-te, știm ce facem.
‎- Ține-o tot așa, Valerio! ‎- Nu pot să cred.
‎Bravo! Văd că ai învățat să copiezi.
‎Eu nu copiez, scumpa mea.
‎Chestia e că sunt unic.
‎Învăț cu niște colegi grozavi.
‎Lucrăm din greu după-mesele.
‎Și nopțile.
‎Tu glumești.
‎Nu, nu cred.
‎Sunt cât se poate de serios.
‎NOTA 8
‎- E rândul lui. ‎- Termină!
‎- Liniște! Care era? ‎- Mă gâdili.
‎Bine. Nitrat de potasiu.
‎- Ce? ‎- Dă jos ceva!
‎Cum adică? A răspuns corect, nu?
‎- Da, dar e prea înfofolit. ‎- Fetele învață repede.
‎- Nu așa de repede ca tine. ‎- Zău?
‎Puțin respect, sunt profesoara.
‎N-am știut ce distractiv e să studiezi.
‎Ai putea absolvi dacă ai vrea. ‎Ai putea face o facultate.
‎- Serios. ‎- Nu știu. Nu m-am gândit la viitorul meu.
‎Nici măcar că aș putea avea unul.
‎Ai putea.
‎Voi mergeți la Londra, nu?
‎La King's College.
‎- De ce nu vii cu noi? ‎- Nu pot.
‎Nu am nici notele, nici banii ‎ca să fiu admis acolo.
‎Nici eu, dar mamele lui vor...
‎- Avem relații. ‎- Da.
‎Mamele mele sunt prietene cu decanul.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Și ar putea oare să...?
‎Păi...
‎Intervin pentru Cayetana fiindcă...
‎Fiindcă e iubita mea.
‎Nu că noi n-am fi într-o relație.
‎Dar pe ea o știu de un timp. ‎Pe tine ele nu te cunosc.
‎- Sunt un nimeni. ‎- N-am spus asta.
‎- Nu. ‎- Greșești.
‎- Nu-i nimic. ‎- N-am vrut să spun asta.
‎Există un nume ‎pentru relația voastră, dar...
‎pentru ce e între noi trei, nu.
‎Ai făcut destul pentru mine.
‎Nu e nicio problemă.
‎Un gin tonic, te rog!
‎Ce e cu stinsul luminii?
‎Nimic special.
‎Vineri la miezul nopții se sting luminile.
‎- Atât? ‎- Oamenilor le place bezna.
‎Pot face ce vor fără să fie văzuți.
‎Ai putea regula trei băieți ‎sub nasul Nadiei.
‎Aș prefera să nu spui nimic. ‎E mai bine pentru ea.
‎E mai bine în minciună?
‎Dacă află adevărul, ‎s-a terminat cu New Yorkul.
‎De ce să risc?
‎Chiar așa. De ce ai riscat?
‎- De ce m-ai sărutat? ‎- Tu de ce crezi?
‎Și eu am pe cineva.
‎Dar relația mea e pe bune.
‎Ești fericit?
‎Da.
‎Sigur.
‎Nu doar Nadia trăiește o minciună.
‎Din partea casei.
‎Ai mâinile ca de gheață.
‎Nu-i nimic.
‎Nu ți-ai văzut fața.
‎Ander!
‎Te rog, nu mai spune că nu-i nimic. Este.
‎Chimioterapia mă termină și mi-e teamă.
‎Și ție la fel.
‎Hai să nu ne mai prefacem ‎că nu e o problemă!
‎Lucrecia, ai un moment? E despre Columbia.
‎Ia loc!
‎Voi două ați obținut nota maximă.
‎Așa că vă cerem să faceți încă un efort ‎înainte de a lua o decizie.
‎Miercurea viitoare ‎veți susține o prezentare orală
‎despre ultima chestiune tratată.
‎Vezi? Drăguț, nu?
‎- Hopa! Ua! ‎- Măi!
‎Chimioterapia.
‎Am cancer.
‎O să aveți un milion de întrebări. ‎Căutați pe Wikipedia. Obosesc repede.
‎L-am urât. ‎L-am învinovățit pentru boala mea.
‎Sticla de șampanie s-a spart.
‎Gâtul a ajuns lângă toaletă, ‎m-am dus după el.
‎Polo era acolo.
‎Cum adică?
‎Nu m-am putut abține.
‎L-am înjunghiat în inimă.
‎- Ești nebun. Mărturisești? ‎- Mai contează?
‎Sunt ca și mort.
‎Nu te distrugi ca să-l protejezi pe altul.
‎- De când e așa? ‎- De câteva luni.
‎- Tocmai am aflat. ‎- Medicii ce spun?
‎Nu prea multe.
‎Va termina chimioterapia, apoi, mai vedem.
‎Dar se face bine, nu?
‎Sigur că da.
‎E Ander.
‎Nu merită asta.
‎Nu toată lumea primește ce merită.
‎Știai, nu?
‎Crezi că n-am vrut să-ți spun?
‎- Că voiam să duc povara singură? ‎- De ce nu mi-ai spus?
‎Ander mi-a cerut să păstrez secretul.
‎Și, oricum, cu ce ar fi ajutat?
‎L-ai fi făcut bine? În plus...
‎Uneori, adevărul e...
‎inutil.
‎Îți cer iertare!
‎Și îți mulțumesc.
‎Pentru tot.
‎Ești cel mai bun. Doar pe tine te am.
‎- Nu vorbi prostii! ‎- Vorbesc serios.
‎Ți-am transformat casa în laborator, ‎iar tu nu zici nimic.
‎Terminăm ultima tranșă și gata, ‎îți promit.
‎Ne lăsăm de afaceri.
‎Iar viața noastră va fi plicticoasă.
‎Mi-ar plăcea mult.
‎Tocmai am aflat.
‎Ce aiurea!
‎S-a săturat să se prefacă.
‎Durează mai mult decât credeam.
‎Tu cum te ții?
‎Lasă-mă pe mine! El contează.
‎Încerc să ies cu el, să ne distrăm, ‎să uite tot, dar...
‎E norocos că te are alături.
‎Dacă ai ști!
‎Știu.
‎Uite ce e!
‎Dacă ai o aventură secretă, ‎fii mai discret!
‎Dar nu te teme, eu tac.
‎Nu e nicio aventură. E iubitul sorei mele.
‎Da. Ce chestie, nu?
‎Când suntem înșelați, ‎devenim... mai puternici.
‎Gândește așa!
‎Știu asta, pentru că iubitul meu ‎m-a înșelat cu sora ta.
‎- Când vrei să-i spui? ‎- Niciodată.
‎- Nadia are nevoie de Malick. ‎- De ce?
‎Ca să meargă la New York.
‎Și el va fi acolo la anul.
‎De-aia a lăsat-o tata să se ducă.
‎Dacă ar afla că el o folosește, ‎ar lăsa totul baltă.
‎- A sosit contractul. ‎- Da?
‎Când se semnează?
‎Acum e la avocați. Durează câteva zile.
‎Numai că...
‎E o clauză prin care Yeray ‎poate retrage oricând finanțarea
‎- ...în primii cinci ani. ‎- Poftim?
‎În acel timp, vom fi la mâna lui.
‎Cinci ani?
‎- Vorbesc eu cu ticălosul. ‎- Nu.
‎Nu spui nimic.
‎Cu atât mai puțin acum.
‎SĂRBĂTORIM DISEARĂ, NU?
‎Distracție plăcută!
‎Bună! Caut...
‎cartea asta.
‎Regret, am luat-o eu.
‎Nadia, știi că e esențială ‎pentru prezentare și nu se găsește pe net.
‎Eu am luat-o.
‎Trebuie să te întreb ceva.
‎Dacă ai știi că cineva e înșelat, ‎i-ai spune?
‎Îmi pare rău.
‎Nu ți-am cerut niciodată scuze.
‎De ce acum?
‎Pentru că... nu știm cât ne-a mai rămas ‎pe lumea asta.
‎Acum că clădesc ceva serios cu un om, ‎te înțeleg mai bine decât oricând.
‎Întotdeauna te-am considerat ‎rece și fără inimă.
‎Până când ți-am frânt inima.
‎Îmi pare rău, Lu.
‎Am terminat cu ea.
‎- Ce este? ‎- Nimic.
‎Asta era tot?
‎Cine mai e înșelat?
‎Nimeni.
‎Las-o baltă!
‎Cum merge?
‎Bine.
‎Deci...
‎Te antrenezi intens? Cu sacul?
‎Trebuie să vorbim codificat?
‎Băga-mi-aș!
‎Trebuie să ai grijă.
‎Trebuia să-ți fi urmat și tu sfatul!
‎N-am încredere nici în umbra mea.
‎Ce viață de rahat! Nu vreau să ajung așa.
‎- Acum asta ai. ‎- Da.
‎Până fac rost de bani, ‎ca să-mi plătesc studiile.
‎- Apoi, gata! ‎- O să-ți trebuiască tot mai mulți.
‎Când prinzi gustul stridiilor, ‎crezi că te mai întorci la sardele?
‎Tu ar trebui să știi acum.
‎O să-mi plătesc singură fiecare crevete.
‎Fără mânării, fără jigodii. ‎Am terminat discuția.
‎Pe jigodii le simți de departe.
‎La tipii de treabă, ‎la cei cu chip de înger
‎trebuie să fii atentă!
‎- Ce dracu' spui? ‎- Spun...
‎că în sufragerie am avut un microfon.
‎Și toate „jigodiile” erau ‎la poliție sau la închisoare.
‎În afară de unul.
‎Îngerașul.
‎Nu. Samu nu mi-ar face asta.
‎- De unde știi? ‎- El mă iubește.
‎Știi ce înseamnă asta?
‎Și dacă ai putea verifica?
‎Samu, trebuie să aflu cine e turnătorul.
‎Nici nu-ți închipui cât vreau asta.
‎Nu ne-am dorit o viață plicticoasă?
‎Mă ajuți sau nu?
‎Cel care a vândut-o pe mama a fost filmat.
‎Aveam camere peste tot, dar au fost luate.
‎Firma de pază ar putea avea o copie.
‎Dar mama nu știe la cine eram abonați.
‎Poliția a confiscat totul. ‎Contracte, facturi...
‎Acum două luni, ‎am păstrat o cameră defectă.
‎Ar trebui să includă ‎detaliile firmei de pază.
‎De ce ți-ar da o copie?
‎Pentru că oricine are un preț.
‎Tu caută acolo!
‎E aici.
‎Futu-i, nu e nimic.
‎Ai putea suna ‎la toate firmele de pază din țară.
‎Deși sunt informații confidențiale.
‎Nu știu. Tu decizi.
‎Ia stai puțin...
‎Poate că nu e nevoie.
‎Ce cauți aici?
‎Am venit pentru că...
‎Dacă pot face ceva pentru tine...
‎Dacă-ți trebuie bani,
‎pot vorbi cu cei mai buni medici.
‎În ce țară crezi că trăim?
‎Deja am cei mai buni medici.
‎Nu trebuie să fiu bogat ‎sau să provoc milă.
‎Tu rezolvi totul cu bani.
‎Vreau doar să ajut.
‎Dar nu știu cum.
‎Ai treabă acum? Mor de plictiseală.
‎Câte ședințe mai ai?
‎Nu știu... ‎Ultima ședință e săptămâna viitoare.
‎Apoi, primesc rezultatele ‎și îmi spun dacă am terminat.
‎Așa deci.
‎Te dă peste cap?
‎Omar zice că mă port ‎ca fata din ‎Exorcistul.
‎Cum merge cu el?
‎Toată chestia e nașpa.
‎Nasol moment.
‎Păi...
‎Când dai de greu, ‎atunci vezi cine ți-e alături.
‎Te referi la Cayetana?
‎Și la Valerio.
‎- O înșeli cu Valerio? ‎- N-o înșel! Jur.
‎Dar...
‎Suntem împreună. Noi trei.
‎Băga-mi-aș!
‎O să fii campion la futai.
‎Nu e doar asta, mai e și altceva.
‎Și merge bine.
‎N-o fi normal,
‎dar... cui îi pasă ce e normal, ‎dacă poți fi fericit?
‎Futu-i! Ai dat-o pe filosofie ‎și nici nu ești amețit.
‎Dă-mi să încerc!
‎Un pic.
‎Cum e?
‎Rea. La început e întotdeauna rea.
‎Futu-i!
‎E tare.
‎Îți place sushi?
‎Nu mi-e foame.
‎Nu.
‎Mă gândeam ‎să mergem în vacanță în Japonia.
‎Până atunci se mai pot întâmpla multe.
‎Te porți așa din cauza puștiului ăluia?
‎Înțeleg.
‎Ți-am cumpărat ceva.
‎Rămâi peste noapte!
‎Câte nopți vrei tu.
‎Uită-te în ochii lui!
‎Vă iubesc mult! Zău așa!
‎Ia să vedem...
‎I-ai spus lui Ander ‎că noi trei suntem împreună?
‎- Corect! ‎- Așa deci.
‎Și dacă el spune altcuiva? Ce facem?
‎Nu-i mare scofală. ‎Ni s-a spus și mai urât.
‎Mi-a plăcut să o spun cu glas tare.
‎Că suntem împreună.
‎De ce să încetăm să mai fim trei ‎când de-abia am început?
‎De ce nu vii cu noi la Londra, crețule?
‎Mamele mele vor cere două favoruri.
‎Dar pot cere trei.
‎Una, două...
‎- ...și trei. ‎- Dar cum le convingi?
‎Nu știu.
‎Așa.
‎Știu o fată foarte pricepută ‎la inventat chestii trăsnite.
‎E superputerea mea, ăsta-i adevărul.
‎Chiar așa?
‎Îmi arăți mai mult ‎din superputerea asta?
‎Așa?
‎Nu pot rezista!
‎Haideți în apă, toți trei!
‎Ce face?
‎- S-o facem! ‎- Da.
‎- În apă! ‎- Să mergem!
‎Putem s-o facem înăuntru, nu?
‎Să mergem!
‎Termină!
‎Stai!
‎Termină!
‎E lună plină!
‎Ce-s toate astea?
‎Ce se petrece aici?
‎Bună, mamelor! V-ați întors deja?
‎Care e problema?
‎- Ce mai faceți? Cred că ne-am mai văzut. ‎- Prea bine.
‎Din cap până-n picioare.
‎Nu e ceea ce pare.
‎Studiam afară și ne-a venit să...
‎- Taci! ‎- Eu plec.
‎Să nu dramatizăm!
‎- Ce, o orgie în casă? ‎- Suntem doar trei.
‎- Tehnic, nu e o orgie. ‎- Mamă!
‎Nu e doar sexul.
‎Poftim?
‎Suntem împreună.
‎Toți trei.
‎Cum să fii cu doi oameni deodată?
‎- De ce nu? ‎- Cum adică, de ce nu?
‎Ai mai pomenit așa ceva?
‎Ți se pare normal?
‎N-a fost așa ‎când ați zis că vă plac fetele?
‎Ajunge, Polo! ‎Cu tine n-o mai scoatem la capăt.
‎N-avem destule pe cap? Acum și asta?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Te prinde.
‎Dacă ai nevoie de orice...
‎N-o să mă rad pe cap din solidaritate, ‎dar orice altceva...
‎Mersi.
‎M-am săturat de priviri îndurerate.
‎- Oare ce-i mai rău, tratamentul sau mila? ‎- Mila, sigur.
‎Dar nu e totul de rahat.
‎Cancerul are și o parte bună.
‎Chiar? Care-i aia?
‎Nu știu.
‎Pe vremuri, mă copleșea viața. ‎Viitorul, cu părinții pe capul meu...
‎Ne gândim într-atât la viitor ‎încât uităm prezentul.
‎Acum fac doar ce vreau. Și îmi place.
‎Iartă-mă!
‎Un alt efect este că vorbesc ca un budist.
‎Parcă am un masterat în filosofie, ‎nu o tumoare.
‎Cu masterul, nu știu, dar ai dreptate.
‎SCUZE PENTRU SEARA TRECUTĂ. ‎NE PUTEM ÎNTÂLNI?
‎- Bună dimineața! ‎- Bună!
‎Ți-e bine?
‎Da, sigur.
‎Am emoții din cauza examenelor.
‎Vrei să studiezi cu mine diseară?
‎Mă duc la discotecă.
‎- Cu cine? ‎- Prieteni.
‎Din clasă.
‎Ție cum îți merge?
‎- Bine. ‎- Da.
‎Pe curând!
‎Vezi? Ți-am spus.
‎Toată lumea are un preț. ‎Unii suntem mai ieftini.
‎Diseară obțin hard diskul.
‎De unde știi cine-i tipul?
‎De-aia mă văd cu el la discotecă.
‎E petrecerea în beznă. ‎Poți face orice pe întuneric.
‎Orice?
‎- În afară de croșetat. ‎- Eu vin oricum.
‎Bine, tată.
‎Rebe, ce ai face ‎dacă ai ști că Samu te înșală?
‎- Poftim? ‎- De unde ai mai scos-o pe asta?
‎Nu știu. Intuiția.
‎Nu poți fi sigură ‎decât dacă-l prinzi în flagrant.
‎Ești dilie?
‎Ce este?
‎- Te gândești la seara trecută? ‎- Nu.
‎Poate că au dreptate.
‎Toată viața am fost o problemă. ‎E superputerea mea.
‎Ia stai așa!
‎Or fi mamele lui Polo lesbiene, ‎dar sunt în vârstă.
‎Da?
‎Ele nu înțeleg.
‎Nici eu nu pricep, să fiu sinceră.
‎N-o să mă prefac că sunt modernă.
‎Fetele nu se visează în fața altarului ‎cu doi miri, nu?
‎Nu așa suntem învățate.
‎Pe vremuri credeam
‎că oamenii-s ca două jumătăți ‎căutând să devină un întreg.
‎Ca un șurub și o piuliță.
‎Trebuie doar să găsești ‎piesa care se potrivește perfect.
‎Dar înainte, eu și Polo nu ne potriveam.
‎Însă ai apărut tu...
‎și acum ne potrivim împreună.
‎Tu erai piesa care ne lipsea.
‎Și, futu-i...
‎Când găsești iubirea, ‎nu-ți vine să-i întorci spatele.
‎Guzmán, tu vii?
‎Omar vrea să mă duc, ‎ca să nu fiu singur acasă.
‎Și prietenul tău, Polo?
‎V-am văzut aseară. Vă simțeați grozav.
‎Asta e?
‎Continuăm de parcă nu s-a întâmplat nimic?
‎Poate că asta e problema. ‎Te-am iertat prea devreme.
‎Sticla de șampanie s-a spart.
‎M-am dus să iau gâtul ei, ‎de lângă toaletă.
‎Și atunci?
‎Îl luase altcineva.
‎Cine?
‎Guzmán. L-a ridicat ‎și a intrat la toaletă.
‎L-ai văzut cu ochii tăi?
‎Pe Guzmán?
‎E Yeray?
‎Da.
‎Nu răspunzi?
‎Nu. O termin cu el imediat după cină.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Carla!
‎Vrei să știi ce s-a întâmplat?
‎Ce-ți ascundem de câteva săptămâni?
‎Tata m-a împins să mă prostituez, ‎ca Yeray să salveze crama.
‎Numai de-aia sunt cu el. ‎Nu-l voi iubi niciodată!
‎Tu știai?
‎Și ai fost de acord?
‎Nu repeta greșeala mea!
‎Și eu am întâlnit un Yeray,
‎dar am ales persoana iubită.
‎Și uită-te la noi!
‎Cei care nu au ce avem noi
‎cred că n-am sacrificat nimic până aici.
‎Ei nu știu că am face orice ‎ca să nu pierdem asta.
‎Orice ar fi.
‎Înveți mai ușor să îl iubești ‎decât înveți să trăiești fără nimic.
‎Gândește-te la viitorul tău!
‎La viitorul nostru.
‎Ești nebun, Valerio! ‎Nu putem vinde droguri la discotecă!
‎Știi când mama i-a supărat pe Comanche?
‎- Nu ajunge ce câștigăm la școală. ‎- Pentru ce nu ajunge?
‎Viața nu se termină la absolvire. ‎Atunci începe.
‎Pentru ce îți trebuie banii ăia?
‎Îmi trebuie câteva mii de euro
‎ca să mă înscriu la o universitate bună.
‎Așa ca tine, nu?
‎Sau tu te întorci la stat?
‎- Sunteți gata? ‎- Sigur.
‎Îl vezi?
‎Nu.
‎Dar mai e timp până sting luminile.
‎Să vorbesc cu el? Nu am încredere.
‎Ușurel, Mike Tyson! ‎Eu te-am învățat să boxezi.
‎Revin imediat.
‎Apa ta, domnule.
‎Ușurel! E cam tare.
‎- Ce naiba caut aici? ‎- Te distrezi, ca restul lumii.
‎Relaxează-te!
‎Guzmán!
‎- Nu vii luni la spital? ‎- Găsește-ți alt prieten!
‎Nu-mi permit luxul să fiu ranchiunos.
‎Nu știu cât mi-a mai rămas. Dacă sunt ‎câteva luni, nu vrei să mă mai vezi?
‎Dacă știai cât mai avea de trăit Marina, ‎n-ai fi uitat ce detestai la ea,
‎ca să-i fii alături?
‎Cică cheia succesului ‎e să faci din hobby profesie.
‎- Așa că, felicitări! ‎- E și muncă, și secret.
‎Poți să-l păstrezi?
‎Te pot răsplăti frumos.
‎Ți-ai greșit omul. Nu iau așa ceva.
‎Dar tu ce iei?
‎De ce ai nevoie?
‎Să mă îndrăgostesc.
‎Bum! Am soluția perfectă.
‎Asta este... fericire.
‎Și iubire.
‎Cum te simți?
‎Bine, du-te acasă! Nu sta pentru mine!
‎O să fii treaz când ajung?
‎Nu pot dansa sau fute.
‎Nu era asta. Dar nu-i nimic.
‎Ba este.
‎Ar trebui să recunoaștem.
‎Și, ascultă!
‎- Poți să te vezi cu alții. ‎- Ce tot spui?
‎Nu e normal,
‎dar vreau să fii fericit, ești ursuz.
‎Din cauza mea. Crezi că îmi place?
‎Nu. Nu înțeleg, Ander.
‎Bine, las-o baltă!
‎Ai grijă de ea! Mă duc la toaletă.
‎Omar, arunc-o la gunoi fără să fii văzut!
‎- Ce? ‎- Fă ce-ți spun!
‎- Haide! ‎- Bine.
‎Ce este?
‎Doar că...
‎Mi-am amintit că am pierdut ‎periuța de la tine.
‎- Îmi iei alta? ‎- Sigur.
‎Nu. Cumpără-mi mii! Milioane de periuțe.
‎Scuze! Era balamuc la femei.
‎- Mai bem ceva? ‎- Da.
‎Futu-i!
‎- Ce e? ‎- Unde mi-e poșeta?
‎- Futu-i! ‎- Băga-mi-aș!
‎- Îmi pare rău, Rebe. ‎- Un lucru te-am rugat.
‎Pardon!
‎- Mă dorești? ‎- Poftim?
‎Vrei să ne futem?
‎Și Ander?
‎Ander nu e aici.
‎Futu-i!
‎La țanc! Nadia!
‎Aici sunt!
‎Ce faci aici? Mișto coafură!
‎Nu-ți pregăteai prezentarea?
‎Așa trebuia, ‎dar nu m-am putut concentra. Tu?
‎- Vrei o gură? ‎- Nu.
‎Eu, ca de obicei. Trebuia să mă relaxez.
‎- Pari cam stresată. ‎- Nu!
‎L-ai văzut pe Malick?
‎Da, e jos. Cu mulțimea. Pe ringul de dans.
‎- Mersi. ‎- Pentru puțin.
‎Cât mă bucur să vă văd! ‎Credeam că ratați bezna!
‎- Ce-i cu tine, așa de fericit? ‎- Păi...
‎Încă puțin și am destui bani ‎ca să mă înscriu la Londra!
‎Ce?
‎Ce n-ar face ai mei ‎ca să mă trimită cât mai departe!
‎Vii cu noi? Da!
‎- Serios? Grozav! ‎- Minunat!
‎Nu vă puteam lăsa singuri.
‎Unde ai fost?
‎Te-am căutat!
‎Aici.
‎Nu ziceai că stai acasă?
‎Malick, ai să-mi spui ceva?
‎- Ai pe alta? ‎- Ce? Nu! Ce tot spui?
‎- Deci, totul e bine? ‎- Sigur.
‎Voiam să-ți spun.
‎Vin ai mei și vor să te cunoască.
‎- Nu mergem acasă? ‎- Nu, așteaptă!
‎- Se sting luminile. ‎- Și ce?
‎...nouă, opt, șapte...
‎Samu, mă iubești?
‎Ce?
‎...patru, trei, doi...
‎- Mă iubești? ‎- Sigur că da.
‎Te iubesc!
‎Și eu pe tine!
‎Trebuia să mă asigur.
‎Ce-i asta?
‎Vopsea fosforescentă.
‎Mi-am dat poșeta cu ea.
‎Ce-i asta?
‎Nadia!
‎Camerele de supraveghere nu funcționau.
‎Puștiul nu era de la firmă, ‎iar hardul era gol.
‎- Rebeca, ascultă-mă! ‎- Ba tu să mă asculți!
‎Spune-mi ceva!
‎- Doar pentru asta te-ai apropiat de mine? ‎- Nu.
‎A fost o minciună?
‎Bună!
‎Îmi pare rău.
‎Tu știai. De ce nu mi-ai spus?
‎N-am vrut să-ți dau o scuză stupidă ‎să renunți la concurs
‎când sunt pe cale să câștig.
‎Crezi că mă duc cu el la New York?
‎Ascultă!
‎Cu puțin noroc, ‎prin viața ta vor trece mulți bărbați,
‎dar o șansă ca asta vine o singură dată.
‎Te-a folosit.
‎Merită să-l folosești și tu.
‎E foarte dureros ce a făcut.
‎Da, știu.
‎Credeai că vei construi ‎ceva incredibil cu el
‎și că veți fi fericiți, ‎dar n-a fost să fie.
‎Amândouă știm ‎că nu pe el îl iubești cu adevărat.
‎Nadia!
‎Vorbeam de lup...
‎O să mă întâlnesc cu ai tăi.
‎Dar nu știu dacă te pot egala la mințit,
‎înșelat și prefăcut că țin la cineva.
‎Așa mai merge!
‎Durează prea mult.
‎Ce ai spus?
‎Ai procedat corect.
‎Ai făcut ce trebuia.
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu